Trendi, marraskuu 2006

TUULI KOUSA, 27, opiskeli London School of Economicsissa kansainvälistä oikeutta. Valmistuttuaan hän työskenteli vuoden koulun ylioppilaskunnan puheenjohtajana, kunnes palasi Suomeen ja sai ulkoministeriöstä harjoittelijan paikan.

HIDAS TAHTI TURHAUTTI

”Kun aloitin puolen vuoden työharjoitteluni ihmisoikeuspolitiikan yksikössä, kaikki tuntui uudelta ja innostavalta. Oli hienoa päästä tekemään töitä arvokkaiden asioiden parissa. Kansainvälinen politiikka ja ihmisoikeudet ovat kiinnostaneet minua nuoresta saakka.

Parin kuukauden jälkeen tajusin, ettei paikka ollut minua varten. Ulkoministeriössä kaikki tapahtuu hitaasti, ja järjestelmä on jäykkä ja hierarkkinen. Eteneminen on paljolti kiinni palvelusvuosista, ja asioihin on vaikea vaikuttaa. Jos Suomessa haluaa kansainvälistä oikeutta opiskelleena alansa töihin, vaihtoehdot ovat vähissä. Alalla ”kuuluu” haluta ulkoministeriöön.

Kirjoittelin raportteja Aasian ihmisoikeustilanteesta ja mietin turhautuneena, lukeeko niitä kukaan. Tein töitä valtaisan merkittävien kysymysten parissa, mutta silti tuntui, ettei työlläni ollut merkitystä. Juttelin toisten harjoittelijoiden kanssa, ja heistä moni tunsi samoin. Helpotti huomata, etten ollut ihan hakoteillä.

Hoidin harjoittelun loppuun, mutta sitten tein täyskäännöksen. Halusin työskennellä dynaamisemmassa ympäristössä ja saada asioita tapahtumaan. Päädyin kokeilemaan toimittajan töitä. Kesäpestini Ilta-Sanomissa venähti kahdeksaksi kuukaudeksi.

Tällä hetkellä työskentelen erilaisissa kehitysprojekteissa SanomaWSOY:n monitaitajaohjelmassa. Arvostan sitä, että olen saanut lyhyessä ajassa vastuullisia tehtäviä. Ulkoministeriössä kymmenenkin vuotta on lyhyt aika.

Vaikka työskentelen viestintäalalla, olen edelleen kiinnostunut politiikasta ja mukana puoluetoiminnassa. Pidän tärkeänä myös järjestöjen kautta vaikuttamista.

Aikani ulkoministeriössä ei jäänyt harmittamaan. Lähinnä olen helpottunut: onneksi tajusin nopeasti, ettei se ollut paikkani. Työharjoittelu ei ole vain työnantajan etu, vaan siitä voi selkiytyä myös itselle, mitä haluaa tehdä.

Nyt tiedän miten tärkeää on kyseenalaistaa omat valinnat ja näkemykset. Vielä opiskellessani vannoin, etten aio minkään suuren pörssiyrityksen palvelukseen.”

Maria Kivimaa